Fritz, sitt still nu.
Det här går...
...med vetenskap, mekanik...
...och lite tur.
För det första har vi energi.
Värmen från ljuset gör att ballongen stiger.
Klotet får fart och träffar apan...
...som studsar på bälgen...
...som blåser på skeppet.
Newtons tredje rörelselag säger att varje kraft har en lika stark...
- ...men motriktad... - ...motkraft.
- Ja! - Ja!
Bits de?
Antagligen. Om man är elak mot dem.
Där är ni!
Jag har letat överallt! Jag är alldeles slut.
- Vi skulle fånga en mus. - Ja, inte lagar jag till den! För benig.
Skynda er. Vi har mycket att göra till i kväll.
Där är ni! Som jag har letat. Så ni ser ut!
Vi försökte fånga en mus, vi hade tändstickor...
- Tändstickor? - Det var Claras idé.
Fånga möss på julafton? Clara då...!
Vi fick den nästan.
- Vad skulle ni göra med musen? - Lära den konster, att dansa...
Där är ni. Vad tycks?
- Underbar, pappa! - Något kanske behöver ändras.
- Mamma klädde den inte så där. - Fritz...
- Jag har några julklappar åt er. - Före juldagen?
Från mamma.
Hon bad mig dela ut dem på julafton.
Till dig.
- Louise. - Tack.
Soldater!
Clara.
Fienden har hittat oss!
Bakhåll! Från båda sidor!
- Mammas älsklingsklänning. - Ja, det var det.
Vad är det?
Ett ägg.
- Vad finns det inuti? Smycken? - Vet inte.
- Det är låst. - Går det att öppna?
Det finns ett nyckelhål.
Men ingen nyckel. Varför ge mig ägget, men ingen nyckel?
Fånigt ägg som inte går att öppna.
- Det är inte fånigt! - Clara...
Clara!
Till Clara
"Allt du behöver finns inuti."
Clara...
Är allt som det ska?
Nej.
Det är ett cylinderlås.
- Omöjligt att öppna utan nyckel. - Jag förstår.
Klä om till festen nu. Du får fundera på det där i morgon.
Clara, julen kommer vare sig vi vill eller inte.
Vi får försöka vara glada.
Jag vill inte vara glad.
- Jag vill inte vara glad alls. - Må så vara.
Men vi ska hålla på traditionerna.
Det förväntas av oss.
- Det bryr jag mig inte om. - Det borde du!
Pappa...?
Vi måste åka strax.
Duger jag?
Ja. Ja, verkligen.
Se till att din syster gör sig i ordning.
Var snäll mot honom.
- Jag önskar att mamma vore här. - Det gör vi allihop.
Jag måste få upp ägget.
Det listar du ut. Du är klyftig, som mamma.
Jag känner mig inte klyftig.
Sitt inte på vinden så mycket då, utan stanna i verkligheten.
Verkligheten har blivit så obegriplig.
Försök, Clara. För pappas skull.
Han uppför sig som om inget hade förändrats.
Men allt har förändrats...
"D. " Drosselmeyer!
Han måste ha tillverkat det.
Han kanske kan öppna det!
Bra. Får jag göra klart din frisyr nu?
Ja. Skynda dig!
Ni måste uppföra er i kväll.
Tänk på bordsskicket... Fritz!
Jag vill dansa med dig, Louise.
Och med dig, Clara.
- Måste jag dansa? - Ja. Och smit inte.
Gå runt och prata med gästerna.
Jag då?
Vad då?
Vem ska dansa med mig?
Hurra! Gudfars hus! Sisten in är en dumsnut!
Herr Drosselmeyer välkomnar Jeremiah Jones med fru.
Doktor McDonald med fru, Timothy och Ezekiel McDonald.
Magi!
Kom nu.
Hur får vi tillbaka dem?
Familjen Stahlbaum. Benjamin, Louise, Fritz och Clara.
Gudfar?
Hej.
Har du sett gudfar?
Han ser allt. Till stor hjälp för en gamling.
Gudfar...
Hej, Clara.
- Jag behöver din hjälp. - Men först behöver jag din.
Den här jäkla mojängen...
Baklänges.
Den spelar baklänges.
- Hela mekanismen går väl baklänges. - Ja, men varför begriper jag inte.
Får
Varsågod.
Frihjulet har lossnat.
Det inre kugghjulet hakar i drevet.
Tång.
Så där.
Klyftigt!
Jag visste att du skulle klara det. Nå, fröken Clara...
Varför är du här nere i stället för att dansa?
Jag behöver din hjälp.
Med det här.
Det här har jag inte sett på många år.
Jag tillverkade det åt en annan klyftig flicka-
- som fick bo hos mig när hon hade blivit föräldralös.
Mamma...
I början vägrade hon lämna sitt rum.
Hon låste in sig dag och natt med näsan i sina böcker.
Vad gjorde du då?
Ställde det här vid hennes dörr. Med tiden började hon lita på mig.
Men framför allt på sig själv.
- Nu har hon gett ägget till dig. - Men nyckeln fick jag inte.
Du saknar henne väl förfärligt. Det gör jag.
Jag kan inte föreställa mig hur din pappa känner det.
Han bryr sig bara om det yttre.
Nej. Han känner nog precis likadant som du.
Kom ihåg att vissa lås är svårare att få upp än andra.
Och det här är extra knepigt.
- Cylinderlås. - Jag vet. Jag har försökt.
Det är dags. Kila upp du, så kommer jag strax.
Det är julafton. Det blir en magisk kväll!
Jag vet, min vän.
Det blir inte lätt. Men det var hennes mammas sista önskan...
...så håll ett öga på henne.
Mina damer och herrar!
Nu kommer det bästa med julen, det bästa med den här kvällen.
Jag överlämnar era julklappar!
" Fritz. "
Clara!
- Var har du varit? Jag har letat. - I Drosselmeyers verkstad...
Du fick ju inte smita! Och vi skulle dansa.
Jag vill inte dansa.
Varför tänker du bara på dig själv?
Jag kan fråga dig detsamma.
- Kom och titta! - Jag måste gå.
Jag har hittat min.
Titta på min julklapp!
- En nötknäpparsoldat? - Vad tycks?
- Stilig. - Det är din pojkvän!
Vad nu...?
Var...?
Klyftigt, gudfar. Klyftigt...
Den är min!
Min nyckel!
Ge mig min nyckel!
Äckliga mus.
En nötknäpparsoldat...
- Halt! Vem där? - Bara jag.
- Vart ska du, Bara Jag? - Clara. Jag måste över bron.
Ingen går över bron till Fjärde världen utan tillstånd.
Fjärde världen?
- Var är jag? - I julgransskogen.
Där ligger Fjärde världen som krigar med de andra världarna.
- Krigar? - Ja, Clara Bara Jag.
Jag heter inte Clara Bara Jag, utan Stahlbaum.
- Clara Stahlbaum. - Stahlbaum?
- Släkt med Marie? - Det är min mamma.
Förlåt, Ers Majestät! Jag kände inte igen prinsessan.
Prinsessa?
Kapten Phillip Hoffman. Till er tjänst!
Kanske har jag varit för mycket på vinden...
Kapten! Jag vill gå över floden.
- Men Fjärde världen är... - Jag måste, kapten Hoffman.
Är det en order, prinsessan Clara?
Ja, det är det väl.
- Och säg Clara. - Är det också en order?
Ja.
Utmärkt. Säg kapten.
FYRA VÄRLDAR
Pingel! Vakna nu, din lata häst.
Pingel!
- Jag är visst inte kvar i London... - London? Vad är det?
- Jag kommer därifrån. - Clara... Vad letar vi efter?
En guldnyckel.
- Den måste vara viktig. - Ja, väldigt.
- Är du rädd, kapten? - Jag? Aldrig.
- Är du här alldeles ensam? - Ja, jag är rikets enda nötknäppare.
- Känner du dig aldrig ensam? - Nej, jag vet vad min plats i livet är.
Du har tur. Om jag ändå visste min plats i livet...
Du som är drottningens dotter vet väl det?
Nej.
- Därför måste jag ha nyckeln. - Det ska vi ordna.
Stopp! Där är han!
Musling!
Den otäcka lilla gnagaren... Vi närmar oss ytterst försiktigt!
Fegis!
Clara, vänta!
Ge mig min nyckel, din elaka lilla mus!
Nyckeln är min!
Kom ut därifrån! Nu!
Clara!
Snäpp!
Sätt ner mig!
Kapten! Kapten, hjälp mig!
Kapten!
Spring!
- Vad var det där? - Muskungen. Spring!
Vi har skakat av oss honom.
Kom fram!
Pingel... Duktig pojke.
- Vi måste härifrån. - Inte utan nyckeln.
Vem gör intrång i min värld?
Vi ger oss väl av då...
Är det du, Clara Stahlbaum?
Varför är du här?
Jag har din nyckel.
Det är en fälla. Gå inte dit.
Clara!
Kom och hämta din nyckel!
Clara!
Vad var det där?
Det var Mor Morsk. Hon gillar inte inkräktare.
Halt!
- Jag ska till slottet. - Säkert, solstråle.
- Men vi har procedurer. - Rutiner.
Kapten Hoffman kräver att bli insläppt.
- "Kräver"? - Oj, är du en av de kända Hoffmans?
Vi borde rullat ut röda mattan och bokat trumpetare... "Kapten Hoffman är här!"
Hon är faktiskt prinsessa!
- Så där säger alla. Önsketänkande. - Papporna skämmer bort dem.
Men om jag säger att hon heter Clara Stahlbaum, dotter till Marie?
- Några frågor först, Ers Höghet... - Löjligt.
- Har ni haft muskontakt? - I Fjärde världen...
- Tack. Har ni ostprodukter på er? - Jag...
Tack. Hur ser ni på gnagare i allmänhet?
- Tja... - Tack. Då är formuläret klart.
Inget bläck i pennan...
Varsågod.
Givakt! Fäll ner vindbryggan!
Tack.
Är det Maries dotter?
Hon är så vacker.
Ge plats åt prinsessan!
Mamma...
Ers excellenser, får jag presentera fröken Clara Stahlbaum.
Nämen, är det sant? Jag heter Hagtorn.
Blomsterlandets härskare, er ödmjuka tjänare!
Jag heter Huttra, Snölandets härskare. Vilken ära!
Och så Godislandets härskare: Sockerfen.
Å, äntligen!
Vi längtar så efter nyheter! Hur mår vår kära Marie?
- Mamma? - Vi saknar henne så.
Vet ni inte...?
Mamma är...
Hon är död.
Marie-död?
Vi beklagar verkligen.
Att behöva dö så ung...
Hon var den vackraste, underbaraste...
Hon betydde allt för oss. Allt.
Det här är hennes tron, Ers Höghet.
Ska du rädda oss, Clara?
Nej.
Förlåt. Jag visste inte ens att det här stället fanns.
Jag letade efter min julklapp.
Jag älskar julen!
Vad är jul?
Sen sprang jag på en otäck mus.
- Mus? - Då träffade jag kaptenen.
Vi kom undan Mor Morsk och Muskungen.
Träffade ni Mor Morsk?
Å, kära Clara... då har du tur som lever.
Lova att aldrig gå till Nöjeslandet mer!
- Hagtorn! - Det namnet har avskaffats!
Jag menade Fjärde världen.
Ursäkta. Jag är bara så uppskakad.
Förlåt att jag nämnde Nöjes...
Det var rena turen att du kom levande från Fjärde världen.
Just det. Vi vill inte förlora vår prinsessa som precis kommit.
Kommit, ja-vi måste ordna ett festspel för att fira.
Och en rundtur i världarna.
Vad roligt! Jag älskar festspel!
Det låter fint...
...men jag måste tillbaka till Drosselmeyers fest.
Hon vet inte.
- Tiden är annorlunda i världarna. - Väldigt.
Kom. Jag ska visa.
Jag återvänder till min post.
Du får inte lämna mig. Det är en order.
Sockerfen... Vem är Mor Morsk?
Förr var hon härskare, som jag, Hagtorn och Huttra.
Hon var härskare i...
...Nöjeslandet.
Men nu... är hon bannlyst.
Varför blev hon... bannlyst?
Vi hade inget val, Clara.
Hon försökte ta över de andra världarna med våld.
Men när hennes onda avsikter kom fram blev hon övergiven av sitt folk.
Och hennes värld föll i ruiner.
- Så sorgligt. - C'est trés tragique!
Men allt blir bättre när du är här, kära Clara.
Kom! Jag ska lugna dig.
Ser du något du känner igen?
Klockan i gudfars balsal... Men det är ju omöjligt.
Är det?
Stå Still.
Jag är tillbaka.
Allt verkar gå så långsamt.
Hur är det möjligt?
Din värld snurrar mycket långsammare.
Fritz och Louise... Där är de.
Och där är pappa.
Han ser... vilsen ut.
Allt ser annorlunda ut från världarna.
Voilá!
Till festspelet. Vilken väljer du?
Jag är inte så bra på klänningar, frisyrer, skor...
Får jag föreslå att jag hjälper till?
- Vill du det? - Det är det bästa jag vet!
De lär inte bli besvikna. Du kommer att se fantastisk ut.
Pratade mamma någonsin om mig?
O Ja, jämt!
Det var nästan som om du var här hos oss.
Blunda nu.
Blunda.
Nu får du titta.
- Tycker du om det? - Jag älskar det!
Så annorlunda...
Du ser ut som en drottnings dotter.
Mitt herrskap, på denna stora dag i Världarnas historia...
...är vi stolta över att få presentera...
...Clara Stahlbaum, drottning Maries dotter.
- Alla stirrar på mig. - Det är klart.
Du är så lik din mamma.
Baletten berättar om de fyra världarna och hur din mamma upptäckte dem.
Först Blomsterlandet.
Nu... Snölandet.
Och Godislandet.
Möss?
Nu är vi i Fjärde världen.
Titta noga, Clara.
- Här började bekymren... - Med Mor Morsk och mössen?
Gräslig kvinna. Det finns inget moderligt hos henne.
Det var Mor Morsk som förklarade krig.
Jag hoppas att du gör slut på det.
Vad menar du?
Kom, ska jag visa.
Drottning Marie höll styr på Mor Morsk men utan henne är vi försvarslösa.
Jag förstår inte.
Jo, en gång var vi livlösa leksaker som barn lekte med.
Sen kom din mamma och förändrade allt. Hon gav oss liv.
Hur då?
Med den här.
Maskinen.
- Har mamma uppfunnit den? - Ja. Maskinen gjorde oss levande.
Och nu har vi känslor precis som du. Lycka, sorg, vrede, kärlek.
Skräck...
- Det finns det mycket av nu. - Det stämmer, kära kapten.
Mor Morsk är på krigsstigen och samlar sina styrkor.
Med maskinen kan vi bygga en armé till vårt försvar.
Men den fungerar inte. Om den inte fungerar, är allt förlorat.
- Jag kan nog laga den. - Den är inte trasig. Nyckeln är borta.
- Nyckeln? - Nyckeln.
Vi har sökt i hela riket.
Jag fruktar att din kära mor tog den med sig. Men hon kom aldrig tillbaka.
Ett cylinderlås.
Titta, Sockerfen. Det här är en gåva från mamma. Låsen är likadana.
Det måste vara samma nyckel.
Nyckeln du pratar om...
- Var finns den? - Musen tog den.
Musling! Han är otäck.
Det betyder att Mor Morsk har den. Äsch då!
Alltså kan vi inte bygga någon armé och då blir vi utplånade.
- Vi kan ta tillbaka nyckeln. - Ta tillbaka?
- Jag kan ta mig in i Fjärde världen. - För farligt!
- Jag kom för att hämta nyckeln. - Clara, du ska inte tillbaka dit.
Det var nog därför mamma skickade mig. Mor Morsk får inte förstöra hennes verk.
Vi hade tur som kom undan. Mor Morsk är farligare än du anar.
Jag måste få tag i nyckeln.
- Du har hittat honom! - Din favoritleksak.
Ingen jul utan nötknäpparen! Jag hittade honom hos Drosselmeyer.
Han påminner om ett land jag upptäckte som barn...
...fullt av godsaker, blommor och lustiga människor.
- Det låter underbart. - Det var det också.
- Du kanske får komma dit en dag. - Du kanske kan ta med mig.
- Är allt som det ska, mamma? - Jag mår bra.
Jag skulle gärna ta dig med.
Men en del resor... måste man göra ensam.
Jag vet att du ibland önskar att du var mer lik din syster.
Men jag älskar dig för att du är annorlunda.
Du ser världen på ditt eget sätt.
När du inser att det är din stora styrka kan du förändra världen.
Och jag kommer att se på.
Jaha, var ska du hänga honom?
Perfekt.
Å, mamma, det är så vackert här.
Jag vet inte om jag kan ta tillbaka nyckeln.
Och om jag misslyckas...
...kommer hela den här världen som du upptäckte...
Jag önskar att du vore här...
...så att du kan säga till mig att jag gör rätt, så som du brukade.
Tack.
Clara! Trés chic.
Om jag ändå kunde följa med.
Men mina utvalda tipp-topptrupper skyddar dig.
Lycka till, min modiga flicka. Adieu!
- Eders allernådigste Majestät... - Varför pratar du så?
- Vi... - Anmäler oss som frivilliga.
- Japp. Precis. - Ni?
Vi är faktiskt utbildade mördare.
Livsfarliga.
Givakt!
Dolken!
Höger om!
Framåt marsch!
Kom ihåg vad du lärt dig. Var alert.
Jag är inte alert.
Jag är rädd.
Vad händer?
Varför har vi stannat?
Lägg av! Det är bara lite dimma!
Vad var det?
Till karusellen!
Vi kan inte slåss om vi inte ser.
START
Mössen! Under oss!
Skynda på!
Kapten!
Håll i!
Clara!
Släpp mig!
Clara! Var är du?
Nämen, är det inte Clara Stahlbaum.
Jag har väntat på dig.
Jag ska hämta det du tog från mig och mamma. Min nyckel!
Varsågod och korn in.
Clara Stahlbaum, söta Clara Stahlbaum
- Prinsessan Clara! - Vilket våp!
Så klumpig.
Se UPP!
- Vart ska du? - Går du redan?
Hitåt.
En överraskning!
Sätt dig.
Bon voyage!
Bort med tassarna!
Du är Mor Morsk.
Och du är visst drottning Maries dotter.
Ja.
Varför kommer du till Fjärde världen?
Du vet väl att det är farligt?
Jag ska hämta det som är mitt.
Nyckeln.
Om den tillhör någon, så är det din mamma.
Nej. Jag har fått den av henne.
Varför skulle hon ge dig den?
Mamma...
...har gått bort.
Är Marie död?
Det struntar väl du i!
Du vill förstöra allt hon byggde upp.
Titta, vad du gjort med din värld.
Förstört den.
Clara!
Se UPP!
Clara! Nej!
Kom tillbaka med den!
Jag har nyckeln!
Kom tillbaka!
Hon var inte som jag trodde.
Låt dig inte luras. Hon är livsfarlig!
Det är en farlig nyckel!
Dumma flicka.
Vår framtid hänger på henne, Musling. Mot slottet!
Kapten...
Jag måste stanna och öppna det här.
Kör till.
Vi är nog trygga här.
Omöjligt...
Nej.
Det är bara en speldosa.
Men mamma sa ju...
"Allt du behöver finns inuti."
Det finns inget.
Jo, musik.
Jag tänkte...
...att om jag hittade nyckeln skulle jag få svar.
Förstå allting.
Jag är lika vilsen som när jag kom.
Här...
Ta nyckeln. Ge den till Sockerfen.
Vart ska du?
- Hem. - Hem? Men vi behöver dig här.
Nej.
Ni behöver min mamma.
Hon var drottning...
...inte jag-
Jag har aldrig lämnat min post. Jag hade min plats.
Och var lycklig.
Men när du skulle till Fjärde världen ville jag följa med.
Inte för att du är Maries dotter...
...utan för att du också utstrålar självsäkerhet och beslutsamhet.
Jag känner mig inte självsäker.
Du som just lett en armé till Fjärde världen och tagit tillbaka nyckeln!
Du är inte vilsen.
Din plats är här.
Tack... kapten.
Dags att rädda riket.
Clara!
Jag har den!
Du är så klyftig! Skynda på!
Äntligen! Jag har väntat så länge på det här!
Underbart!
Hämta tennsoldaterna.
- Du kan inte ta tennsoldater. - Jo, var inte fånig.
Du vet inte vad de gör. De är ju tomma.
De gör precis som jag säger.
Perfekta soldater.
Lägg dem på plattformen. - Dags att tänka stort.
- Är det här bra? - Hon måste skydda världarna.
Exactement!
Klara, färdiga, gå!
Heja pojkar!
Jättelika!
Jag vet. Härligt, va?
Soldater...
Givakt!
Inställ er!
Marsch mot Fjärde världen.
Marsch...? De ska väl försvara oss.
Anfall är bästa försvar.
- Mamma hade inte velat det. - An sen? Hon är inte här.
Jag... Jag befaller dig att sluta.
Befaller du mig?
Oj då.
Vill du leka drottning nu?
För sent.
Nu har du hämtat nyckeln åt mig, så jag behöver dig inte mer.
Grip dem!
- Släpp henne! - De lyder inte dig.
Jag gav dem liv, så de lyder bara mig.
Förrädare!
Varför gör du så här?
Din mamma övergav oss.
Och så tror hon att vi ska fortsätta vara snälla.
Jag vill inte vara snäll!
Mor Morsk gjorde inget ont, va?
Du ljög för mig. För alla!
Jag har en specialplan för Mor Morsk-
-och de andra härskarna.
Titta nu.
Vakt...
Kan du ställa dig där, tack?
Ja, precis i mitten.
Du förstår, det finns en fördel-
-med din mammas uppfinning.
Den fungerar på båda sätten.
Du är hemsk.
Hur vågar du säga så till din drottning!
Vakter!
Fängsla dem.
LEKSAKSSOLDATER
Ingen utväg.
- Rör mig inte! - Bort med tassarna!
- Hur vågar ni? - Aldrig har jag behandlats så här!
Herregud!
Ack... Du är också här.
Vad nu?
Vad sysslar Sockerfen med? Varför är vi fängslade?
Det är mitt fel. Jag har svikit er.
Nej. Nej.
Det stämmer inte. Sockerfen ljög.
Jag gav henne nyckeln och nu ska hon förstöra allt som mamma älskade.
- Clara, hör här... - Nej! Jag ville åka hem.
Men du hindrade mig och nu har jag förstört allt.
Så ska det se ut.
En riktig armé, så att det blir disciplin, ordning och kontroll.
Pojkar i uniform med vapen.
Sånt är spännande!
"Allt du behöver finns inuti."
Det är jag.
Kapten...
Förlåt att jag skyllde på dig. Jag ska reda upp allt.
Hjälper du mig?
Snälla du?
Det är klart. Nötknäppare är lojala.
Verkligen.
Redo?
Redo.
Nu!
Förlåt.
Lite till.
Det där ser inte så riskfritt ut. Låt bli!
Det går aldrig.
Jo, med fysikens lagar.
- Fungerar de alltid? - Alltid.
Såvitt jag vet.
Redo.
Nu!
Clara.
- Så där. - Där är hon.
Ut med det gamla, in med det nya. Samlas vid porten.
Invänta order.
Rappa på!
Nu går hon.
Jag måste till maskinrummet och stoppa det här.
Vi kommer inte in.
Musling...
- Försvinn! - Vänta.
Han försöker säga något.
Fort nu.
Tack för hjälpen.
Var ligger maskinrummet?
Kan vi lita på honom?
Försök inte!
Sluta nu. Vi har ont om tid.
Vi måste samarbeta.
Visa oss.
Vart tog han vägen?
Ditåt!
Vi åker upp på vattenhjulen.
Visst...
- Jag först. - Nej!
Du måste varna Mor Morsk för soldaterna.
Jag lämnar dig inte.
Jag klarar det här. Lita på mig!
Det gör jag.
Kan du visa kaptenen till Mor Morsk?
Tack.
Var försiktig.
Det är en order, kapten.
Tack, kapten.
Snälla Clara, säg Phillip.
Tack, Phillip.
Nu går vi, mus.
Visa vägen.
Jag kan inte gnagiska.
Mor Morsk!
Vänta!
Jag är vänligt sinnad. Titta.
Släpp fram honom.
- Var är Clara? - I slottet.
Men hon har en plan.
Sockerfen tänker erövra alla världarna. De jagar dig.
Sockerfen tror att hon har splittrat oss. Men en gång lovade vi drottningen-
-att försvara världarna till varje pris.
Står du fast vid ditt löfte?
Jag är redo!
Du modiga nötknäppare.
Nu måste vi locka till oss Sockerfen.
LEKSAKSSOLDATER
MEKANISKA MÖSS
Strunt i clownerna! Ge mig Mor Morsk!
Segern är vår!
Korn fram, Mor Morsk!
Nötknäpparen?
Var det oväntat?
Var är hon?
Mor Morsk!
Till er tjänst, Ers Majestät! Ducka!
Döda honom!
Ta mig då!
- Jag kopplar ur maskinen. - Spring! Jag klarar av dem.
Jag är redo!
Musling...
Kom an, era plåtburkar! Nu gör vi upp!
Clara! Skynda dig!
Mor Morsk... Roligt att du dimper ned här!
Musling... Låt dem inte skilja oss åt. Stanna hos mig.
- Så du lägger dig i igen. - Jag hindrade dig förra gången.
Du fördröjde bara det oundvikliga.
Prinsessan...
Var är hon?
Borta! Hon har flytt och kommit undan.
Då är jag drottning i detta slott-
-och du en ful fisk, kort och gott!
Det här är vansinne! Sluta!
Till plattformen.
Sockerfen... Jag vet att du saknar Marie.
Det gör vi allihop. Men det blir inte bättre av det här!
När jag förvisade dig till Fjärde världen kändes det...
...ljuvligt.
Men det här...
...kommer att bli...
...utsökt.
Adieu! Farväl.
Hej då.
Sluta!
Clara, spring härifrån!
Grip henne!
För prinsessans skull, och Världarnas!
Låt bli.
Mamma älskade dig. Du hade en särskild plats i hennes hjärta.
Du av alla borde förstå, Clara. Hon lämnade ju dig med.
Nej.
Hon lämnade kvar allt jag behöver.
Jag är inte ensam. Vi är inte ensamma.
Du har rätt.
Jag har en stor fin armé som skyddar mig.
- Ingen får såra mig mer. - Jag vet att du är arg.
Men du kan göra det rätta.
Sockerfen, lyssna.
Marie önskade oss inte det här.
OSS?
En sann drottning gör det som är bäst för henne själv.
Nej. En sann drottning gör det som är bäst för folket.
Och du hade rätt.
Jag är lik min mamma.
UPP
Clara, vad har du gjort?
Hon lyckades.
Släpp mig.
Musling.
Clara lyckades.
Mor Morsk?
Bra gjort, Clara.
Det är över. Vi är räddade.
Det är fred. Världarna har återförenats.
Tack vare dig, kära vän.
Vi hade sluppit allt om jag lyssnat på dig.
Det är inte ditt fel. Ingen annan lyssnade heller.
Din mamma hade varit stolt över dig. Mycket stolt.
Kapten Nötknäppare, följ Clara till julgransskogen.
När du är tillbaka får du bli kapten vid högvakten.
- Din bro då? - Jag skulle känna mig ensam där.
- Det får jag skylla på dig. - Ja...
Men jag har en ny vän.
- Ers Majestät. - Ers Höghet.-Tappre kapten Nötknäppare.
- Vilken ära att få stå på er post. - Fortsätt så, mannar.
Jag räknar till tre. Ett, två, tre.
Du har blivit tjock.
Kom tillbaka någon gång.
Det ska jag. Eller så kommer du till mig.
- Du får träffa min familj. - Ar de som du?
Inte riktigt.
- Jag kommer att sakna dig. - Detsamma.
Men den man saknar kommer man ihåg.
Säkert?
Och då blir man glad.
Det lovar jag.
Adjö, Clara.
Adjö.
Clara?
Där är du.
- Redan tillbaka? - Tack.
Cylinderlås. Knepiga att öppna, va?
Jag listade ut det. Till sist.
Jag visste väl det.
Clara...
Din mamma var en så skicklig uppfinnare.
Hon tvekade aldrig när jag frågade vad som var hennes största skapelse.
Det var du.
Clara...
Pappa, förlåt mig.
Förlåt mig.
Det har varit en mycket svår tid för oss alla.
Jag förlorade min stora kärlek och du förlorade din mamma.
Jag kommer alltid att sakna henne.
Men jag vill inte gå miste om en enda minut till med dig, Louise och Fritz.
Ska vi åka hem?
Skulle vi inte dansa först?
Det förväntas ju av oss.
Så är det väl.
Du har fått upp det. Det var visst inte så svårt.
Vad är det?
Melodin som din mamma och jag dansade till första gången...
- Får vi vara med? - Jag vill dansa.
Varsågod.
Subrip: TomTen
NÖTKNÄPPAREN OCH DE FYRA VÄRLDARNA
Översättning: Agnes Malm Skoglund Svensk Medietext
Ansvarig utgivare: Eric Broberg Walt Disney Company Nordic AB